O cheamă Madeleine Hightower.
Conducea serviciile secrete din Fresno.
Noul şef?
Noul şef. Madeleine Hightower.
Adjunctul A.G. spune că va fi aici mâine.
Se spune că e foarte dură...
Politic, are legături strânse cu guvernul.
Deci, asta e bine pentru noi.
- O să avem ceva puternic acolo sus. - Vom vedea.
Nu trebuie sa fii agitată.
Nu sunt agitată.
Eşti un agent exemplar. N-ai motive de emoţie...
Nu am emoţii. Sunt bine.
Repetă-ţi asta mereu...
Ce mai faci?
Vic Bandino, de la siguranţa rezidenţială Alpha Bravo.
- Apreciez răspunsul vostru rapid. - Agent Lisbon. El e Patrick Jane,
iar el e ag...
- Wayne Rigsby. BIC? Ai ajuns bine. - Salut, Bandino. Care-i treaba?
Am lucrat la câteva cazuri împreună, acum ceva timp.
Echipa de anchete incendieri, Poliţia din San Diego.
Da. Ce mai vremuri, nu?
Îţi aminteşti filajul ăla din Pismo?
Ai sunat-o vreodată pe puicuţa aia?
N-ai vrea să ne arăţi cadavrul, dle Bandino?
Da, doamnă. Da, desigur. Vă rog.
E în căsuţa de la piscină.
Numele e James Smithson... 28 de ani, cetăţean britanic.
Era un meditator de mare preţ pentru copiii din zonă.
Fiica proprietarului casei era una din elevele lui.
Acum câteva luni, i s-a permis să se mute aici.
Rigsby, poţi afla de ce medicul legist nu e aici?
Da, sigur.
Cine a găsit cadavrul? Tu?
Fata proprietarului. Tocmai venea pentru lecţie.
L-a sunat pe tatăl ei. El m-a sunat pe mine. Eu v-am sunat pe voi.
Nu poliţia locală? De ce tocmai pe noi?
- Nu ştiu... - Ce naiba, Vic?
Normal era să mă suni când au ajuns ei aici.
Scuzaţi-mă, domnule?
Sunt Hopper Banks.
Agent Lisbon, de la BIC. Ăsta e locul unei crime.
Asta e casa mea.
Dle Banks, trebuie să plecaţi. Puteţi face asta pentru mine?
Voi fi în casa principală. O să aştept raportul complet.
Anunţaţi-mă când va fi scos cadavrul de aici.
De asta v-am sunat pe voi.
Familie cu bani din California, multe interese...
Poliţia locală nu ajunge. El vrea ce e mai bun.
- Legistul e pe drum. - O singură împuşcătură.
Judecând după rană, pare calibrul 38. Nu am găsit arma.
Nu-ţi face probleme. E o inspecţie vizuală.
Nu am atins nimic.
Niciun semn de atac sau jaf?
Tipul ăsta are un trecut impresionant.
Absolvent la Eton şi Oxford.
Ultimul angajator a fost o şcoală pregătitoare tare din est.
N-aş fi aşa de sigur.
- Pardon? - Cicatricea de pe faţă.
Băiatul de la Eton are o tăietură pe cap
şi are nevoie de o operaţie plastică...
I se face operaţia plastică.
Cred că... tot trecutul ăla e o poveste...
- Mă scuzi? - Eşti scuzat.
- L-am verificat personal. - Ei bine, atunci greşesc eu.
Nicio băşică sau bătătură pe mâini.
Multă murdărie sub unghii.
- Cine e tipul ăsta? - E o poveste lungă.
Altceva?
- Casa asta ar trebui să aibă alarmă. - Familia nu o activează niciodată.
Am primit apelul la 3:35.
Eram la casa unui client din apropiere,
lucrând la îmbunătăţirea unei alarme.
Am ajuns aici la 3:52.
Corpul încă era cald.
Deci, am presupus că moartea se produsese cu circa o oră înainte.
- Ce naiba... ? - Presupune din nou...
= The Mentalist = Sezonul 2, Episodul 17
Traducerea şi adaptarea: Cornelia Corectura: Felixuca
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team
Se numeşte sindromul lui Lazăr.
Cumva, inima tipului a primit un impuls electric
şi a repornit. Hei, se întâmplă.
Deci, spui că e viu?
Păi, dacă tu numeşti asta viu... E în moarte cerebrală.
Fără oxigen mai mult de zece minute,
- nu-şi mai revine. - Sunt camere de supraveghere afară.
Pune-l pe Bandino să-ţi arate înregistrările.
Poate avem noroc şi prindem vreo imagine cu cel care a tras.
Trebuie să merg să vorbesc cu fetiţa
- care a găsit cadavrul. - Du-te.
Ce cauţi?
Murdăria de sub unghii mirosea a rozmarin.
Orice a fost în cutia asta, l-a ucis pe omul nostru.
Păi, cazul e, practic, închis.
Nu e niciun motiv să fii sarcastică.
A fost soţia mea, de fapt.
Ea a văzut cât de mult a ajutat-o James pe Lanie cu şcoala,
şi când a auzit că el are nevoie de casă,
i-a închiriat casa de la piscină.
Cred că stă aici... nu ştiu.
De vreo două luni, poate.
Foarte generos, din partea soţiei dv.
Jolene are o inimă mare.
Ea este?
Muza mea.
Atrăgătoare.
Ea m-a transformat într-un artist adevărat.
Înainte de a o întâlni, făceam instantanee.
Dle Banks, va trebui să vorbim cu fiica dvs.
Îmi pare rău. Lanie e prea afectată ca să vorbească acum.
Vă rog. Poate mai târziu.
Trebuie să vorbim cu ea cât timp are amintirile proaspete.
Ea a văzut ce aţi văzut şi voi.
A venit acasă, a mers la casa de la piscină
- pentru ajutor la lecţii... - Trebuie să auzim asta de la ea.
Şi a găsit un cadavru.
Are 12 ani. Nu înţelegeţi asta?
Nu era temă. Era un proiect despre piramide.
- Pot să vorbesc cu voi. - Mulţumesc, Lanie.
Lanie, stai aici, scumpo.
Sunt agentul Lisbon şi el e Patrick Jane.
Buna. Ce trebuie să faci pentru proiectul cu piramide?
Să descriu viaţa de după moarte
aşa cum a fost reprezentată în mitologia egipteană.
Aşa cum a fost reprezentată în mitologia egipteană.
Ei bine, ştiai că ei credeau că atunci când mori,
eşti purtat către viaţa viitoare
pe spatele unui hipopotam sacru?
E adevărat.
La ce oră ai ajuns acasă de la şcoală?
- Puţin după 3:00. - Ce ai făcut?
Am făcut limonadă. Lui James îi place limonada mea.
Cine mai era acasă?
Nimeni. Eu eram la galerie,
iar Jolene era la sala de gimnastică.
Dle Banks, vă rog.
Nu mai era nimeni aici.
Am servit limonada la casa de la piscină.
Am... am văzut...
atât de mult sânge...
Ai văzut pe cineva sau ai auzit ceva?
Voci? O maşină?
- Doar pe James. - O duc sus acum.
Ştie cineva ce a fost în cutia asta?
- Nu. Am terminat? - Aproape.
Lanie, de ce nu a vrut mama ta să vorbeşti cu noi?
Nu e mama mea.
Draga mea, e... e în regulă.
O protejam.
A trecut printr-o experienţă traumatizantă.
Credeam că eraţi îngrijorată că ne va spune
despre ceva ce încercaţi să ne ascundeţi.
Cum îndrăzneşti?
Pe bune? Cum îndrăznesc?
Asta e cea mai bună replică pe care o ai?
O să-l laşi pe omul ăsta să mă insulte?
Să stai cu gura căscată ca un imbecil...
Scumpo.
Scumpo. Pe bune?
Vai. Bine jucat.
Da. Mor de foame.
Avem patru camere de supraveghere în curtea din spate.
Am rulat înregistrările de dimineaţă până am ajuns aici. Priviţi.
Am găsit asta la 2:37. Priviţi fereastra.
E un aparat cu flash.
Cine e acolo? Ce cameră prindea uşa?
Asta e singura imagine pe care o avem.
Nimeni nu a intrat sau a ieşit din curte?
Cine l-a împuşcat pe Smithson ştia
unde sunt camerele şi cum să le evite.
Ăsta e al meu. Dacă vrei unul, pot să-ţi fac.
Trebuie să verificăm alibiurile lui Jolene şi Hopper.
Ştiţi, staţi o secundă.
Nicio cameră nu e ascunsă.
Oricine le poate vedea... oaspeţi,
elevi care vin la meditaţii, părinţii lor.
- Toată lumea. - Bine punctat.
Mulţumim pentru timpul acordat, dle Bandino.
Mulţumesc.
Noroc.
Victima, James Smithson, nu există.
Paşaport e fals. Referinţe sunt false.
Am verificat amprentele prin toate bazele de date.
Nu e nimic, absolut nimic.
Prietenul tău, Bandino, nu a făcut nicio verificare din trecutul lui.
Nu e stilul lui.
Nu era cel mai isteţ om,
- dar a făcut mereu munca de fond. - Crezi că ar putea ascunde ceva
- ca să-şi protejeze clienţii? - O să-l verific.
Ia-o pe Van Pelt.
Încetează să-ţi mai faci griji.
O să fie bine cu noua şefă.
Adică, sigur, va fi o perioadă de acomodare
când va proba cât ai psihicul de slab,
- dar odată ce va trece asta... - Încetezi? Eşti atât de copilăros.
Eu cred că tu eşti cel agitat.
Câtă perspicacitate. Lasă-mă să mă gândesc la asta.
Nu. Simt că nu sunt. Cu siguranţă, tu eşti.
Mă duc să vorbesc cu elevii lui Smithson
şi cu părinţii lor, poate mai lămurim câte ceva.
Bună idee. Ia-l şi pe el cu tine.
Haide.
Doamne! E îngrozitor.
Aveţi idee cine a făcut asta?
Încă mai investigăm, dnă Blankman.
Toţi părinţii şi elevii cu care am vorbit
spun că era un foarte bun meditator, dar nimic mai mult.
Cât de bine îl cunoşteaţi pe dl Smithson?
Nu foarte bine.
James l-a meditat pe fiul meu...
doar trei... patru luni.
Îl duceam, mă duceam să-l iau.
Ştiţi, ne salutam.
Părea drăguţ.
Scuzaţi-mă, dnă Blankman.
Îmi cer scuze... Nu vreau să vă întrerup.
Sunt puţin însetat...
V-aş putea deranja cu o ceaşcă de ceai?
- Scuze. Nu v-am oferit... - Nu, nu, nu, vă rog. Mă descurc...
Tremuraţi. Doriţi o ceaşcă?
Cho?
Nu, mersi.
Fiul dvs. nu v-a spus nimic?
Probleme cu banii? Ceva neobişnuit?
Făceau doar lecţii.
Mirosea aşa de bine, că v-am făcut şi dvs. o ceaşcă...
Lemongrass, preferatul meu.
E ciudat cum funcţionează mirosurile.
Se leagă de unele amintiri...
Ştiţi, cum ar fi bucătăria din casa unde ai copilărit,
sau când bei un ceai cu iubitul...
Da.
Da, dvs. şi James eraţi iubiţi.
Da.
Poate că nu vreţi să beţi asta...
E puţin cam... naşpa.
În cel fel ai verificat tu trecutul, Vic?
Ca de obicei.
Am sunat la ultimul angajator. I-am verificat creditul.
Ei bine, James Smithson nu este James Smithson.
- Nimic nu e adevărat. - Ceea ce pot face are o limită.
- Eu nu sunt de la CIA. - Haide. Altădată erai mai entuziast.
De asta nu mai sunt poliţist.
E prea stresant. O profesie nesănătoasă.
Da, fără glumă.
- Ai găsit ceva? - Nu.
Serios, ai auzit de Hank Harrison?
39 de ani, 5 ani de pensie...
Bum. Atac de cord. O nevastă, doi copii.
A făcut petrecerea burlacilor, ţii minte?
Nu.
Haide. Sigur că da.
Stripteuza aia era călare pe el, îţi spun.
Pun pariu că era.
Voi doi sunteţi...
Voi sunteţi împreună?
- Nu, nu suntem. - Nu.
Nu? Pentru că amândoi arătaţi cam ciudat acum.
Nu.
Vorbim despre o crimă aici.
Da. Uite, îmi pare rău, bine?
Mai e ceva.
Acum vreo două luni, Hopper lucra la nişte fotografii.
M-a... m-a rugat să-i aduc o armă.
Una veche, ca acelea folosite de agenţii FBI
- în filmele din '60. - Cum ar fi calibrul 38?
Da, bănuiesc.
N-am ajuns la asta. L-am refuzat.
I-am spus că de vrea una ca în filme, să ia o armă de recuzită.
Nu ştiu ce a făcut în final,
dar merita să menţionez asta, nu?
Da. Da, aşa e. Mersi. Apreciez.
- Sigur. - Mulţumesc pentru ajutor.
Nicio problemă. Ascultă.
Ce-ai spune dacă tu şi cu mine am bea o cafea împreună, cândva?
Nu, mersi.
Ce e o cafea? Sunt un tip drăguţ, corect, Rigs?
Ne mai vedem, Vic.
Deci, Smithson era un mare afemeiat,
iar ei au alibiuri solide.
Soţul lui Maggie Blankman era în Reno de trei zile,
iar Maggie era la psiholog
de la 14:00 la 16:00... şedinţă dublă.
Jane şi cu mine mergem la galeria lui Hopper,
să întrebăm de armă.
Vrei o cafea?
Nu, mersi. Deci, cum o chema?
Pe cine?
Pe stripteuză.
Eu...
Am putea aranja... o întâlnire dublă...
Eu şi Bandino,
tu şi stripteuza.
Ce... Eu... eu credeam că tu...
E josnic.
Glumeam.
O chema... Kandy.
Da. Dulcea Kandy, cu "k."
Kandy cu "k".
Galeria Hopper Banks. Citrus Height, California.
Dacă am o armă?
Da, dle Banks, un 38.
Aţi avut vreodată una sau sunteţi posesorul unei arme?
N-am avut niciodată vreo armă, de niciun fel.
Nu cred în ele.
Nu te străduieşti suficient.
Ba da. Tu nu poţi citi gândurile.
Tu închizi ochii, bine? Eu sunt şeful aici.
Concentrează-te.
Încep să înţeleg. Ciocolată...
Nucă de cocos...
Răsucită.
Vanilie.
Plăteşte.
Nu e amuzant.
Ba da, este. Tati, îmi iau îngheţată.
Bine.
V-ar deranja dacă aţi face un test poligraf?
Nu. De ce aş face asta?
Uite ce spun, Hopper...
Ai o viziune consistentă.
Un pic nebunească, dar consistentă.
Nu m-aş aştepta să înţelegi ceea ce fac.
Să fac o încercare.
Îţi place să fii posesiv faţă de soţia ta,
dar numai cu camera, nu şi fizic.
Erai încornorat de James Smithson
şi ai lăsat să se întâmple.
De ce? Impotenţă? Masochism?
Homosexualitate?
Nu sunt sigur.
Foarte perspicace, dle Jane. Ai un talent.
Doar... am. Mersi.
E doar... E o chestie simplă.
Eşti foarte atrăgătoare dar nefericită
şi obişnuită să-ţi foloseşti sexualitatea ca armă.
Ai folosit sexualitatea ca armă împotriva lui?
OK, aţi terminat. Acum... Plecaţi.
Ce anume te-a făcut să-ţi ieşi din minţi, Hopper?
- Smithson te-a tachinat cu asta? - E ridicol!
Ce e?
Nimic, scumpo. Oamenii ăştia tocmai plecau.
Da, ar trebui să plecăm.
Haide. Da.
- Bine. Cum a fost îngheţata? - Bună.
Da. Greu să învingi vanilia.
Ştiu, ştiu.
Făceai toate chestiile alea ca să-l enervezi pe tip
şi să-l poţi citi. Bla, bla, bla.
Adevărul e că nu-l placi pe tip.
Ei bine, asta ar fi lipsit de profesionalism.
Poţi să faci prima la stânga, te rog?
OK. Ei bine, ce ai citit?
El a făcut-o?
Fă prima la stânga şi îţi spun.
Ei bine?
Ei bine, poate. Avea un motiv bun.
Sau poate nu. Cutia roşie nu s-a potrivit.
Ne urmăreşte cineva?
Opreşte pe aleea asta.
Nimic.
Eşti sigură?
Scuzaţi-mă.
De ce ne urmăriţi?
Vă urmăresc?
La naiba, credeam că în California sunt prieteni.
Eu doar încerc să vând aici... asigurări de viaţă.
Un cuplu drăguţ ca voi
ar trebui să se gândească la viitor, nu?
Aveţi deja copii?
Un accent groaznic. Britanic deghizat, da?
Mai trebuie să lucrezi la ocluzia glotală.
- La ce? - La ocluzia glotală.
Putem să vedem nişte acte, vă rog?
Sigur. Sunt în maşină. O să... stai, o să le-aduc.
Pune mâinile pe maşină. Acum.
Despre ce e vorba?
Întoarce-te.
Dacă un străin îţi cere actul de identitate,
tu îi ceri să ţi le arate pe ale sale mai întâi.
Dacă nu cumva, desigur, încerci să ascunzi ceva.
Foarte corect. Foarte corect, dle Jane.
Cine eşti?
Francis Slocombe. Inspectorul Francis Slocombe.
Scotland Yard, secţia specială.
Mulţumesc.
Nu pot lua legătura cu Scotland Yard.
Diferenţă de fus orar. Chestie complicată.
Da, Francis Slocombe, înregistrat la motelul Flamingo.
- Unde e Jane? - Aici.
Mersi. Minunat. Te-ai interesat de scorul lui Liverpool?
Până la 1-0. Sfârşitul primei reprize.
Excelent.
Unde sunt sandvişurile cu castravete?
Sunt amabil cu el,
pentru că eu cred că ar putea să ştie ce era în asta.
Cum rămâne cu mandatul de percheziţie
pe care l-au refuzat? Pentru arma crimei?
Nu eşti curioasă măcar un pic?
După performanţa ta de la galerie,
Banks a dat nişte telefoane.
Acum, judecătorul Withers nu vrea să semneze mandatul.
Scuze. E puţin irascibilă. Vine noua şefă.
Destul cu asta. S-a confirmat povestea lui?
Nu.
Despre James Smithson... numele lui real e Oliver Stans.
Acum nouă luni, a furat un artefact foarte valoros
de la British Museum...
Un exemplu de artă antică Greco-romană din anii 50 î.Hr.
O verighetă, care i-ar fi aparţinut Cleopatrei,
dăruită ei de către Marc Antoniu.
Asta era în cutie.
Iată o imitaţie
din magazinul muzeului.
Stans a săltat inelul şi l-a înlocuit cu unul din astea.
Ce făcea în Statele Unite?
Ştia că noi instrumentăm un caz împotriva lui.
Şi-a schimbat numele şi a dispărut.
Acum o săptămână, am prins un pont
că un dealer de antichităţi furate
urma să cumpere inelul aici şi trimisese pe cineva să-l ia.
Îmi dai voie?
Ăsta e Louis Anglet...
curier în afaceri cu artă sofisticată furată.
L-am urmărit aici până la Stans şi la inel,
dar am ajuns prea târziu.
De asta v-am urmărit pe voi.
Anglet are inelul acum
şi trebuie să mă duc înapoi pe urmele lui.
Nu pleci nicăieri până ce povestea ta nu e verificată.
Cine l-a ucis pe Stans a făcut-o pentru inel.
Ron, du-l pe dl Slocombe în camera de interogare.
Stai cu el cât dau eu un telefon.
Sigur.
Să mergem.
Slocombe are dreptate. James Smithson este Oliver Stans.
Câteva arestări minore... posesie de droguri, atac...
Pare o luptă într-un bar.
Şi da, suspect de furtul de la British Museum.
Vreo rudă apropiată? Au sunat de la spital.
Au nevoie de cineva să semneze pentru donare de organe.
Mama lui Stans era singurul părinte.
A murit acum trei ani. Nicio altă rudă.
Cho, vino cu mine.
Trebuie să-i punem nişte întrebări lui Slocombe.
I-a dispărut arma.
Mă duc să încep căutarea.
Ron, mă auzi?
FBI spune că e de la Scotland Yard,
dar nu are nicio legătură cu cazul ăsta.
Acum nouă luni, când a fost furat inelul,
a plecat în rezervă.
E pe urmele lui Stans de atunci.
Crezi că l-a ajutat la furt, iar Stans l-a trădat?
Nu. Nu, Slocombe doar încearcă să recupereze inelul.
"De ce?" e marea întrebare.
Voi doi, mergeţi la camera de la motel.
Vedeţi dacă puteţi găsi ceva ce ne-ar putea ajuta.
Niciun semn de la Slocombe. Am pornit o reţea de căutare.
E perfect. E perfect.
Agent Lisbon.
Madeleine Hightower.
Agent special Hightower, bine aţi venit.
Mulţumesc.
El e Patrick Jane.
Faimosul domn Jane.
- Îmi pare bine. - La fel.
Credeam că e o zi liniştită azi dar se pare că sunt probleme.
Am pierdut pe cineva.
Îl căutăm.
Sunt sigură că-l veţi găsi.
Să discutăm în biroul meu.
Lăsaţi-mă o jumătate de oră ca să dau nişte telefoane.
Da, doamnă.
Te place. Îmi dau seama.
Sunt locuri mai rele.
E şocant.
E un pat bun pentru o cameră de motel. Foarte solid.
Tu... Vrei să-l încerci?
Haide.
Ce? Nu e nimeni aici. Putem încuia uşa.
Nimeni nu se uită.
- Haide. - Suntem în timpul serviciului.
Da, ştiu. Total greşit.
Haide.
Ţine minte ideea.
Ce ai găsit?
Evrica.
Da, evrica. Asta înseamnă că poţi veni înapoi?
- Ar putea fi o dovadă importantă. - Da, ar putea,
dar dacă dovada nu se autodistruge
în mai puţin de zece secunde,
îţi sugerez să vii aici.
E esenţial.
Bine.
Camera e bună. Mulţumesc.
Intră.
Doamnă, vă asigur
că incidentul de azi nu este deloc relevant
pentru încrederea generală de care se bucură echipa.
Ai avut o zi proastă, agent Lisbon.
Ai dat-o în bară.
Se întâmplă.
Acum să trecem la treabă.
Judecătorul ăsta, cel care s-a răzgândit
cu mandatul de percheziţie...
Judecătorul Withers, doamnă.
E ca un fel de taur bătrân, încăpăţânat...
care nu se clinteşte odată ce a luat o poziţie...
Şi s-a răzgândit pentru că...
A zis că nu am respectat ierarhia.
Nu ce a zis.
Motivul real.
Patrick Jane l-a insultat pe Hopper Banks,
iar Hopper Banks s-a plâns.
Jane are metode mai neobişnuite, dar...
El rezolvă cazuri, da, o face.
Este foarte valoros. Nu ne putem permite să-l pierdem.
După cum văd eu treaba...
Tu eşti cea într-o situaţie delicată.
Doamnă?
Biroul ăsta a avut unele momente dure, în ultima vreme.
Misiunea mea e să schimb asta şi să fac din BIC
prima agenţie de securitate din acest stat.
Patrick Jane este o parte importantă în acest obiectiv.
Dacă tu nu poţi să-l controlezi,
o să găsim pe cineva care poate.
Da, doamnă.
Poţi pleca.
O să-l sun pe judecătorul Withers,
să obţineţi mandatul.
Bună, şefa. După informaţiile obţinute de Slocombe,
Louis Anglet nu a făcut afaceri doar cu antichităţi furate.
Este ucigaş plătit, niciodată inculpat,
dar suspect principal în trei omoruri.
Şi nu a părăsit ţara. E încă aici.
Identităţi multiple, multe arestări, dar nicio zi de puşcărie.
E un client alunecos. Pare vinovat.
Nici măcar nu ştim unde e Anglet.
Ceea ce ştim e că
Slocombe minte de câte ori deschide gura.
Avem un aviz de cercetare a lui. Între timp,
să continuăm cu cazul nostru.
Hopper Banks este încă primul suspect.
Hai să-i cercetăm casa pentru armă.
- Nu avem mandat de percheziţie. - Avem acum.
Hightower l-a convins pe Withers să-l semneze.
Cum e cu arma... Aţi găsit ceva?
Dacă da, sper să nu-mi pomeniţi numele...
Pleacă, dle Bandino.
Nimic până acum. Am mai chemat nişte băieţi.
E o casă mare.
Agent Lisbon, care e echivalentul pentru BIC în Siberia?
Pentru că orice ar fi, acolo veţi merge.
Nu uita ideea, dle Banks.
Uite ce am găsit în birou.
E o poză a unei arme de recuzită.
E poza unui Colt, seria "detectiv special",
calibru 38, cu ţeavă de 10cm...
Acelaşi tip de armă care a ucis victima.
Recuzită.
De ce nu mergem la birourile noastre să vedem ce tip e, dle Banks?
Oliver, idiotule.
Idiot nenorocit.
Cine e?
Ieşi afară sau trag.
M-am interesat pentru tine.
Liverpool a pierdut.
Prost sezon, nu?
Leziuni.
Mă aşteptai, deci?
Bine lucrat.
Ai lăsat totul,
ţi-ai riscat cariera
ca să-l găseşti înaintea colegilor tăi de la Yard.
Ne-ai urmărit după ce a fost împuşcat.
Amândoi sunteţi fani Liverpool.
E din familie...
Fiul tău?
Da.
Fiul meu.
Nu am fost un tată pentru el.
Niciodată nu m-am căsătorit cu mama lui.
Niciodată nu mi-am petrecut timpul cu el.
Dar l-am urmărit mereu.
Am încercat.
Şi uită-te la el acum.
Uită-te la băiatul meu.
Era un tânăr sclipitor.
Din nimic, cu propria lui putere,
a obţinut o bursă la Cambridge ca să studieze filologia clasică.
De asta a fost invitat
la avanpremiera noii colecţii a muzeului.
Şi a furat inelul.
A fost un act impulsiv.
El nu e hoţ.
E un copil nebun şi rebel.
A luat o copie a inelului cu el.
Nu a fost un act impulsiv. A fost un plan.
Nu e hoţ.
Crezi asta,
iar ăsta era planul tău.
Dacă ai fi putut doar să vorbeşti cu el,
ar fi dat inelul înapoi, pentru că el...
cum spui, nu e hoţ.
Aş fi putut.
Dacă aş fi ajuns la timp, aş fi făcut-o.
Şi acum eşti pe urma asasinului
ca să-l ucizi.
Păi ştii cum merg lucrurile.
Am citit despre tine, dle Jane.
Ştiu ce s-a întâmplat cu familia ta.
Vei sfârşi în închisoare.
Poate.
Dar acum o să plec de aici
şi tu o să mă laşi.
Evident. Ai o armă,
iar eu nu am niciun motiv să te opresc.
Mersi că eşti raţional.
E al doilea nume al meu.
Am câte o discuţie particulară cu fiecare, ca... într-un fel,
să stabilim tonul.
Grozav. E o practică excelentă.
Stai jos.
Mulţumesc.
Am vorbit cu Lisbon ieri...
I-am spus cât de mult apreciez contribuţia ta în acest birou.
Plăcut să aud asta.
I-am spus că eşti prea bun ca să te pierzi
pentru o gafă pe care ai face-o şi care ar strica lucrurile.
I-am spus că dacă se întâmplă asta, capul ei cade.
Tu...
Eşti de aur.
Eşti total protejat, mai puţin la crimă.
Lisbon, nu.
Dacă o dai în bară, ea zboară.
Întrebări?
Niciuna la care să mă pot gândi acum.
Bun.
Mulţumesc pentru timpul acordat.
Aştept cu nerăbdare să lucrez cu tine.
Asemenea.
Mulţumesc.
Ne mai vedem.
Ştiu că achiziţionarea a fost ilegală.
Chiar nu voiam să intru în belea.
Ironic.
Unde e arma acum?
Nu stiu. N-am mai văzut-o de la incident,
să zicem, cam acum şase săptămâni?
M-am gândit că ar putea fi undeva în studioul meu,
dar voi aţi fi găsit-o, bănuiesc.
- Poate a furat-o cineva. - Nu e foarte credibil.
E adevărul.
- Şefa? - Da.
Am răsfoit nişte fişiere din laptop-ul lui Banks,
şi am găsit asta... şi asta, în lista lui de apeluri telefonice.
Cho, te superi?
E al tău.
Dle Banks, ştiţi ceva despre furtul unui inel
de la British Museum?
Verigheta Cleopatrei, se presupune...
Nu.
De ce?
Am verificat în memoria navigatorului de Internet, pe calculatorul dvs.
Aţi căutat informaţii despre furtul inelului acum două luni,
imediat după ce l-aţi lăsat pe Stans să se mute în casa de la piscină.
Aţi descărcat destule despre asta.
Nu am făcut asta niciodată.
De asemenea, aţi dat câteva telefoane
unui anume Louis Anglet,
despre care credem că ar fi cumpărat inelul.
Anglet? N-am auzit niciodată de el.
Apelurile sunt în lista telefonului dvs.
Am plătit pentru livrare în timpul nopţii.
Mi s-a garantat livrarea înainte de ora 10:00.
Şi încă nu e aici.
Păi, dacă ajunge până atunci, e bine. Mulţumesc.
Nicio veste despre Slocombe?
Nu dispera. Van Pelt aduce speranţă.
Am luat urma acestui Anglet prin telefonul mobil.
De aici, am ajuns la cardul lui de credit.
Problema e că mai e cineva care urmăreşte achiziţiile lui.
Trebuie să fie Slocombe.
Şi azi la ora 15.00, Anglet are un masaj rezervat
la Blue Willow Spa, chiar aici, în centru, în Sacramento.
Şi sunt şanse...
Ca Slocombe să apară.
E bună!
Îl văd pe Anglet.
O sticlă de apă, vă rog.
Îl văd pe Slocombe.
Anglet?
- Ce? - Am o întrebare pentru tine.
- Scuze, cred că mă confunzi, dar... - Tu mi-ai ucis băiatul?
- Nu. - Tu mi-ai ucis băiatul?
Lasă-mă!
BIC! La pământ! Slocombe! Slocombe, lasă arma!
Las-o!
Am vrut doar să-l chestionez.
Nu ştiu ce mi-a venit. Am văzut roşu.
O să sfârşesc în închisoare, exact cum mi-ai prezis.
Mare prostie.
Nu.
E natura umană.
Mă face să înţeleg că răzbunarea nu e pentru mine.
N-are sens. Mai multă violenţă înseamnă doar mai multă violenţă.
Nu aduce nimic mai bun.
Poate.
Nu sunt atât de...
Aveţi rezervare pentru Londra la 8:00, mâine dimineaţă.
- Luaţi-o şi nu va fi nicio acuzaţie. - Mulţumesc.
Nu vreau să vă mai văd. Clar?
Da, doamnă.
Mulţumesc.
E... e al meu.
Da.
Francis Slocombe, omul care încerca să vă omoare...
De ce?
Habar n-am.
Ştim că Slocombe era pe urmele dvs.
Ştim că aţi venit aici pentru inel.
Inelul ăsta pare foarte important.
A venit avocatul lui Anglet.
- Ce fel de inel e ăsta? - Agent Lisbon.
Scuzaţi-mă.
E rezistent.
Există un motiv pentru care nu a fost în puşcărie.
Ăla e avocatul lui.
Probabil câştigă cam 1.500 de dolari pe oră.
Hai să stăm un pic cu el, să-l evaluăm.
Scuzaţi-mă. Sunt agentul Lisbon.
Vreţi să veniţi cu mine în biroul meu, vă rog? Chiar aici.
Bună.
Nu semeni cu avocatul meu.
- O s-o iau ca un compliment. - Nu mai răspund la întrebări.
Nicio întrebare în plus.
Ştiu că nu l-ai omorât pe Stans. Eşti prea isteţ pentru asta.
Dar sigur ai cumpărat inelul de nuntă al Cleopatrei
- de la asasinul lui. - Acea Cleopatra?
Pe bune? Regina Nilului, mireasa lui Marc Antoniu?
Uite ce ai primit...
Unul din astea...
Imitaţii de 39 de dolari.
Considerabil mai mult, dacă trebuie să-l primeşti peste noapte.
Nu e vina ta.
Nu aveai motive să crezi că e fals, evident.
Stans chiar a furat inelul.
De-asta e păcăleala aşa de mare.
El poate vinde acelaşi inel iar şi iar.
Cei pentru care ai cumpărat inelul...
Bănuiesc că au plătit mai mult de 39 de dolari pentru el.
Cât au dat pe el?
200.000 de dolari?
Mai mult?
Mai mult de 200.000?
Cred că vor fi destul de supăraţi
când vor afla că e fals.
Ce părere ai?
Aoleu...
Puteţi pleca acum, dle Anglet. Avocatul vă aşteaptă.
La revedere.
Tu stai.
Stau.
Dovezile de pe telefon şi Internet sugerează că Hopper
l-a ucis pe Stans pentru inel şi i l-a vândut lui Anglet.
Da, asta sugerează.
Deci tocmai l-ai pus pe Hopper în mare pericol.
Neh.
Neh?
Ăsta e răspunsul tău?
Dap.
- Pune pază la Hopper imediat. - O să punem, şefa.
Ştiţi, ăsta e exact
genul de scenariu despre care am vorbit.
Nu m-am gândit că o să ajungem aici aşa curând.
Fundul tău e în joc, agent Lisbon.
Ce ai făcut?
Am plătit prea mult pentru o livrare peste noapte.
Poate ar trebui să luăm în consideraţie...
- Protecţie? Nu. Nici vorbă. - O să formez o echipă, domnule.
Protecţie completă 24/7, cei mai buni patru băieţi ai mei.
Dle Banks, nu înţelegeţi...
Sigur că înţeleg. Voi l-aţi convins pe Anglet că l-am înşelat
şi apoi i-aţi dat drumul ca să mă omoare.
- Cam aşa merge treaba, nu? - Da, cam... cam aşa merge treaba.
Dar ca să ştii, agentul Lisbon nu are nicio legătură cu asta.
- Jane... - Ce galant.
A fost ideea mea. Şi... l-am fi putut prinde pe Anglet
dacă ai fi fost destul de bărbat şi ai fi acceptat
- să-i vinzi inelul, de la început. - Gata. Ieşi afară.
Mai bine te-ai ruga să nu se întâmple nimic cu familia mea.
Haide.
Unde e?
Vreau inelul adevărat acum.
Despre ce vorbeşti? Ţi l-am dat.
Mi-ai vândut unul fals.
Îl vreau pe cel adevărat acum.
Ţi... ţi l-am dat pe cel real, bine?
Crede-mă. I-am pus tipului arma în faţă.
Nu putea să-mi dea un fals.
Pune arma jos!
- Lasă arma! - Bine, bine. Ce am făcut?
Tocmai v-am ajutat să-l prindeţi pe tip. Gata, relaxaţi-vă.
La pământ!
- Pune mâinile pe cap. - La maşină, Bandino.
Du-te! Du-te! Să-ţi văd mâinile.
Victor Bandino,
eşti arestat pentru uciderea lui Oliver Stans.
Crezi că a fi poliţist e stresant?
Ia vezi cum e să fii poliţist în puşcărie, ticălosule.
Îmi cunosc meseria.
Fac verificări ca lumea.
Am aflat că Smithson era Stans, de fapt.
Am aflat de inel.
L-am abordat. Am discutat.
Nu putea să vândă inelul. Era prea riscant.
Dar ştiu nişte oameni care ştiu nişte oameni
care m-au pus în legătură cu Anglet, şi asta a fost.
Am aranjat afacerea.
De ce l-ai omorât pe Stans?
S-a răzgândit.
Nu mai voia să-l vândă.
În ultimul minut, idiotul a vrut să mărturisească
şi să-l dea înapoi muzeului.
Ce puteam să fac?
L-ai împuşcat.
N-am avut de ales.
A fost un impuls de moment.
Exact. N-a fost premeditare, nu va fi pedeapsă cu moartea.
Doar un lucru... Ai planificat totul.
Ai plantat probe la telefonul şi în computerul lui Hopper Banks.
Nu arată prea bine...
Adio, fiule.
Ei bine, se pare că am... greşit în legătură cu fiul tău.
Nu a fost hoţ. El voia să dea inelul înapoi.
Anglet făcuse un târg,
negociase pentru libertatea lui.
Aşa sunt oamenii.
Nu te face să te simţi mai bine...
ştiind cine l-a omorât, ştiind că va fi pedepsit...
Asta nu schimbă cu nimic lucrurile.
Credeam ca da.
Dar asta...
e ceea ce a vrut el.
Pot să-i dau asta acum, datorită ţie.
Ei bine,
ar fi bine să nu pierd avionul.
E timpul să ne luăm rămas bun.
Da. La revedere.
Nu voiam să te îmbrăţişez.
Ştiu. Doar voiam să fiu sigur.
O, nu. Avea o oarecare slăbiciune,
o oarecare gingăşie pentru el...
Slăbiciune?
Aşa credeam.
Da.
Confortabil?
Aproape, da.
În privinţa agenţilor Rigsby şi Van Pelt...
au o relaţie romantică.
Păi, adică... Romantică?
Eşti un poliţist prea bun ca să nu fi observat
Şi, de vreme ce nu ai făcut nimic în privinţa asta,
o să iau eu atitudine.
Doar am vrut să te anunţ pe tine mai întâi.
Noapte bună.
E bună.
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania